- Joe, du er arrestert. - Mulig det, men ikke snu deg, sheriff.
Hva vil du nå gjøre, sheriff?
Du kan gjøre akkurat det du vil, Chance.
Vil du ha flere enn Joe?
Nei.
Gi meg en håndsrekning.
Hva er dette?
Gi mennene dine beskjed om å holde seg i vognene.
Hvem er du, som gir meg ordrer? Først stopper Burdettes menn meg...
- Det er noe kjent ved deg. - Skulle tro det, Wheeler.
Nå husker jeg deg. Den visesheriff-stjerna distraherte meg.
- Det er deg mexicanerne kaller børst'en. - Nesten riktig. Borrachon.
Jeg har aldri sett deg sånn før.
Edru, mener du? Det har du vel rett i. Du vet vel hva borrachon betyr?
- Jeg er heller dårlig i spansk. - Det betyr fyllik.
Eller så blir jeg kalt Dude også. Skal du eller jeg si fra til mennene dine?
Jeg skal si fra til dem.
Hold dere ved vognene, alle sammen! Send beskjeden videre.
Chance, hva foregår her?
Alle sier hva jeg ikke får lov til. Nå skal vel du si hva jeg får lov til.
- Det skal jeg, Pat. Stopp vognene. - Jeg gir opp.
Bare la meg vandre rundt i tåka. Jeg begynner å venne meg til det.
- Jeg nyter det. - Ikke hiss deg opp nå, Pat.
Chance, husker du meg? Din gamle venn Pat Wheeler.
Chance, hva skal vi gjøre med dem? Skal vi ta skyterne deres?
- Har du noen nye med deg, Pat? - Bare Colorado her.
- Hvor hyrte du ham? - I Fort Worth.
- Hva gjør han? - Jeg kan snakke. Spør meg.
- Vel, hva gjør du? - Jeg er vakt.
- Er du ikke vel ung til det? - Hvor gammel må man være, sheriff?
- Du husker Ryan fra Denver? - Rocky Ryan?
Det er sønnen hans. Han sier gutten er raskere enn han var.
Det bør han helst være, når han går med to revolvere.
Om de plager deg, kan du få den ene. Ja, du kan få begge to.
De hjelper meg ikke stort, så lenge fyren i døra sikter på meg med hagle.
- Stumpy, sa jeg ikke... - Ja da, jeg skal gå.
- Du kan beholde skyterne, Colorado. - Takk, sheriff. Jeg vil ikke ha bråk.
- Så ikke lag noe. - Ikke uten å si fra til deg først.
Det er greit. Pat, du kan sette vognene der borte.
Det burde jeg vel gjøre. Jeg bare gjetter, ser du.
- Men jeg tipper du har nok problemer her. - Da tipper du rett.
Det er brenselolje og dynamitt i vognene. Vil du ha dem like opp i synet?
Nei.
De kan sette dem borte ved elva, ved lageret til Burdette.
Skal de gå i lufta, kan de like godt gjøre det der.
Vis dem veien, Dude. Du kan ri videre, Colorado.
Er det greit, mr Wheeler?
Bare fortsett, du.
- Vel? - La oss ikke stå midt i gata.
Du er fornøyd og gutten beholdt skyterne. Hva foregår?
Vi har Joe Burdette her.
- I fengsel? Nathans bror? - Stemmer.
- Hva arresterte du ham for? - De begravde grunnen da du kom.
- Mord? - Det er eneste ordet for det.
Ikke rart byen er på tå hev. Hva sier Nathan til det?
Han prater ikke, han nøyer seg med å handle.
Han sørger for at jeg ikke får Joe ut av byen eller hjelp inn i byen.
Mennene hans vokter på oss. Der er en.
- Han vet hvert trekk jeg gjør. - Hvem har du til å hjelpe deg?
- Du har truffet halvparten. - Fyren som stoppet meg? Hvem flere?
Stumpy. Du kjenner ham. Han sitter vakt over Joe i fengselet.
- En halt gamling og en fyllik? - Det er alt jeg har.
Det kaller jeg å røske tyren i halen.
Godt forslag å sette vognene mine trygt. Jeg får se til at de gjør det.
Vi ses etterpå.
- Jeg får holde vakt oppe på veien. - Du ser ikke helt bra ut.
Jeg føler meg enda verre. Tror jeg tar en øl først.
Det ante meg. Jeg har noen her inne. Kalde.
Bare det er øl, er det greit.
Stumpy, du skulle holde deg inne.
Du blir aldri fornøyd. Jeg dekket deg i tilfelle du fikk trøbbel.
Jeg ville fått mer trøbbel om du ble skutt, der du sto i døra.
Ville du fått trøbbel da? Hva med meg? Du tenker aldri på meg.
Dude, vi får bare venne oss til det. Den fyren tenker bare på seg selv.
Jeg ba deg bli der inne, og der blir du, med celledøra låst.
- Ja da. - Fikset du vinduene?
Skoddene er spikret fast. Ikke så mye som et vindpust slipper inn nå.
- Sånn skal det være. - Du tar knekken på meg.
Jeg kan bli morder av å puste i samme lufta som Joe Burdette i fem-seks dager.
- Hører du meg, Joe? - Ja, men jeg slipper å høre på deg lenge.
Du er ikke mye takknemlig, etter at jeg stelte sårene dine.
- Det gjør jeg ikke neste gang. - Å hold kjeft!
Jo, forresten, om det skjer igjen, skal jeg stelle sårene dine da også.
Jeg håper bare du får flere sår å stelle.
- Dude, kom hit bort. - Hva vil du?
Kan ikke du sitte vakt? Jeg hører heller på en fyllik enn på Stumpy.
Har du fått fylleskjelven nå, borrachon?
ØI hjelper ikke. Du må nok ha noe sterkere.
Om du fremdeles er blakk, så tror jeg at jeg har en dollar til.
Chance, lar du ham få gjøre sånt?
Og mer til. Jeg gir ham nøkkelen til cella di når som helst han vil ha den.
Nei, det ville være for enkelt. Han har ingen til å hjelpe seg her.
Stumpy, sleng ei bøtte vann over ham om han begynner å mase.
Jeg tømmer ei i senga hans, så han må ligge vått.
En øl til? Den første var jo bortkastet.
Den var ikke bortkastet, bare synd at jeg bommet. Jeg vil ikke ha flere.
Hei, der inne i fengselet.
- Det er langt nok. Hva vil du? - Wheeler ba meg gi sheriffen en pakke.
- Chance, venter du en pakke? - Jeg kommer.
Stumpy, jeg går bort på hotellet en tur.
Kommer du ikke tilbake, får Joe og jeg noe å grine over.
Hold døra låst.
- Takk for bryet. - Wheeler sa du måtte være forsiktig.
Kompisen vår står visst vakt ennå.
- Det er en til borte ved kirka. - Noen vits i å arrestere dem?
For å stå og henge? Da setter de bare ut nye folk.
Vi har ikke plass til alle i fengselet.
Og husk at de nok gjerne vil få et par stykker inn i fengselet.
Señor Chance, jeg har en beskjed til deg. Hva er dette?
- Pakken du har ventet på. - Akkurat tidsnok, señor.
- Carlos, hvor er du? - Her borte.
Ta den, du. Consuelo kommer nå.
Señor Chance, jeg spurte Carlos om han...
Carlos, du ser ut som en katt som har slukt en kylling. Hva har du nå gjort?
Jeg har snakket med min venn sheriffen, bare.
Om viktige forretninger. Sier du at jeg ser ut som en katt som eter for mye?
- Se på meg. Er jeg tjukk? - Jeg sa ikke at du er tjukk.
Ikke si mer. Du har alt sagt for mye. Nå har vi forretninger å ta oss av.
Kom, señor.
- Du tar sjanser, min venn. - Fordi jeg kjenner kvinner.
Om hun blir sint eller trist. Blir hun sint, får jeg gleden av å blidgjøre henne.
Blir hun trist, får jeg samme gleden.
Du har ingen kvinne, så du skjønner ikke, señor.
Men jeg, Carlos Remonte, jeg vet.
Vent til jeg viser deg hva som er i pakken.
Da kan du si meg om jeg har greie på kvinner eller ei.
Hadde jeg kjøpt disse selv, ville hele byen ha visst det.
Og Consuelo ville ikke ha likt at alle visste noe sånt.
Ser du?
Er de ikke flotte? Forestill deg hvordan hun vil ta seg ut i dem.
- Sikker på at du vil det? - Nei, la meg forestille meg det.
Unnskyld meg, mine herrer, men jeg ser etter...
De der har store muligheter, men ikke på deg.
Hva gjør du her?
Før jeg så de der, lette jeg etter et håndkle. Jeg vil gjerne ta et bad.
Kom ikke du med diligencen? Hvorfor tok du den ikke videre?
Har du hørt om en diligence med badekar ombord?
Jeg glemte å si det. Diligencen har ikke dratt.
- Ene hjulet ble ødelagt. - Hvor er Jake?
- Han må reparere hjulet før de kan dra. - Det er greit nok.
Sheriff, du glemte trusene dine.
- Vil de prøve på noe i natt? - Kanskje. Nathan Burdette er smart.
- Det er ikke noe svar. - Jeg vet ikke hva han vil gjøre.
- Det vet du like godt som meg. - Jeg vil vite når han gjør noe.
Skulle ønske han snart foretok seg noe.
- Ei flaske øl, Dude? - Nei, jeg har fått nok. Det hjelper ikke.
Det virker på deg i morgen eller i overmorgen.
Stumpy, vi tar oss en runde rundt i byen.
- Du klarer deg? - Klart jeg klarer meg.
Så gå inn der du hører hjemme.
Ja da. Men rop før dere åpner døra når dere kommer tilbake.
- Ellers blåser jeg huet av dere. - Vi skal rope.
- Noen spesiell grunn til å gå ut i kveld? - Jeg pleier å gå runden nå.
Jeg vil ikke gjøre noe annerledes, for da vil de tro vi er redde.
Er vi ikke det?
- Jeg orket ikke å sitte der inne. - Du så at jeg ikke orket det.
Ikke innbill deg at du er så spesiell og at du oppfant bakrusen.
Jeg kunne ta ut patent på denne.
Ta den sida.
God kveld.
- Stopp, Dude. Trappa. - Ikke skyt. Jeg trekker bare frisk luft.
- Jeg er blitt skvetten. - Jeg kan godt leie deg.
- Gå over på din side. - Ja vel, pappa.
- Carlos. - Jeg har lett etter deg. Dette er ille.
- Din venn señor Wheeler er... - Hva er det med ham?
Han er din venn og vil hjelpe deg, så han snakker med alle folk.
Han spør hvorfor de ikke hjelper deg og sier du trenger mer hjelp.
Han har rett. Men det er ikke bra å si sånt til feil folk.
- Er han der inne? - Ja, jeg tror det.
Chance, han er der borte.
- Fire konger. - Det slår mine.
- Har du tid litt, Pat? - God kveld, sheriff.
Jeg står over denne runden.
Dere to kjenner hverandre.
Nei takk, Carlos.
- Jeg hadde tenkt å ta en prat med deg. - Du har pratet for mye, Pat.
Hva mener du?
De som stiller seg på min side nå, vil havne i alvorlig trøbbel.
Er det derfor du ikke har bedt om flere visesheriffer?
Gi meg en ny kortstokk. Jeg har uflaks med disse.
Du kan få deg flere visesheriffer. Du kan bruke kuskene mine.
Da får jeg noen velmenende amatører, de fleste av dem med kone og barn.
Burdette har 30-40 proffe revolvermenn som bare tenker på lønna de får.
Jeg ville bare gi dem flere blinker å skyte på. Mange ville komme til skade.
Joe Burdette er ikke verdt det. Han er ikke verdt at en av dem blir drept.
Hva vil du gjøre da? All hjelpen du har, er gamlingen nede i fengselet og denne...
Borrachon er navnet, Wheeler. Jeg går ut, så du kan snakke fritt.
Det var ikke pent, Pat. Vi setter oss.
Jeg skulle ikke ha sagt det. Jeg mente ikke noe med det.
Men jeg er så vant til å snuble over ham. Har aldri sett ham edru nok til å stå selv.
- Hvor lenge har du reist gjennom her? - I to år.
Hadde du vært her for tre år siden, ville du ikke ha snublet over ham.
Dude var visesheriffen min. Jeg har aldri sett noen bedre med revolver.
- Det er vanskelig å tro. Hva? - Ei jente kom hit med diligencen.
Hun var ikke noe bra papir, men da jeg sa det til ham, drepte han meg nesten.
Han reiste vekk med henne. Seks mdr. Etter kom han tilbake alene.
Det var da mexicanerne begynte å kalle ham borrachon. Det er spansk og betyr...
Jeg vet det. Han fortalte meg det.
Han har drukket i to år. Alt han fikk tak i, til i går kveld.
- Og hvor lenge tror du det varer? - Jeg vet ikke.
- I mellomtiden må du passe på ham? - Han har vært flink til å passe på meg.
Jeg skal liksom også være vennen din. Hvorfor lar du ikke meg hjelpe deg?
- Du er ikke god nok. - Tull! Jeg er like god som den fy...
Hvorfor måtte du hyre Colorado da? Nei takk, Pat. Hold deg unna.
Det var en tanke.
Ryan. Colorado, som du kaller ham. Han er ung, men veldig god.
- Jeg kan bruke ham om han er god. - La oss høre hva han sier.
- God kveld, sheriff. - Har du hell med deg, gutt?
Det går unna.
Sheriffen er en venn av meg. Han har problemer, og trenger en bra mann.
- Til å stå imot Burdette, sheriff? - Det stemmer.
Jeg sa du er en av de beste.
Jeg er enda bedre til å passe mine egne saker.
- Ikke ta det ille opp, sheriff. - Nei da.
- Det hadde jeg aldri trodd. - God dømmekraft. Skulle gjerne hatt ham.
- Skjønner ikke at du ikke kan... - Pat, du prøvde. Takk.
Jeg får samle karene mine. Vi drar i morgen tidlig. Ser deg før jeg drar.
- Det holder for meg. - Går du?
- Kanskje jeg får litt mer flaks nå. - Om du spiller dine kort riktig.
- Håper jeg også overtar litt av flaksen. - Du kan få den av meg neste gang.
Vi får gjøre opp.
Dude?
Jeg kommer ut om et par minutter.
Beklager det med trusene, sheriff. Carlos fortalte at de ikke var dine.
Du er i trøbbel. Jeg vil snakke med deg.
Ja vel.
- Vel, hva er det, sheriff? - Jeg sjekket kortstokken dere brukte.
Det mangler tre kort. Tre ess.
Hvorfor sier du det til meg?
Jeg kjenner alle i det pokerlaget, bortsett fra deg og fyren i rutete vest.
- Snakket du med ham? - Han spiller ennå. Du gikk.
Og jeg vant. Er det alt du har å gå på?
Nei. Her er en etterlysning.
En ettersøkt gambler. Kjenner du ham?
Han har med seg ei jente på ca 22 år, 1,65 høy...
Fin figur, brunt hår og går med fjær.
Vår venn i rutete vest er ikke mannen, men du kan være jenta.
Ja, det kan jeg. Jeg er det faktisk.
Dra med diligencen i morgen.
Gi meg pengene du vant, så skal jeg gi dem videre.
Er det så enkelt? Bare gi deg pengene og sette meg på diligencen?
Nå får du meg sint, sheriff. Du spurte ikke om jeg tok de korta.
Så du får bevise at jeg tok dem. Og da må du kroppsvisitere meg.
- Kroppsvisitere deg? - Ja.
Pleier ikke sheriffer gjøre det med fanger?
Korta kan være i håndveska mi, men det er de ikke.
De kan være i sko, strømper, hosebånd. Sånt som de røde trusene har jeg ikke.
Ermene mine er altfor stramme.
Vel, sheriff, du har en jobb å gjøre. Hvor vil du begynne?
- Det holder. - Du må bevise at jeg har de korta.
- Ti stille, ellers gjør jeg det! - Jeg er ikke så sikker.
- Jeg tror du er flau, og hvis ikke... - Hvis ikke, så burde han være det.
- Hva gjør du her? - Jeg tror ikke hun har de korta.
- Hvordan vet du det? - Jeg tror fyren i rutete vest har dem.
- Hvorfor fant du det ikke ut? - Jeg lovet å si fra til deg først.
- Jeg skal se etter om han har dem. - Vent.
- Lyst til å bli med? - Jeg vil. Jeg er også interessert.
Straight med ess på topp. Jeg overtok visst flaksen til dama.
La hendene ligge på bordet.
Legg hendene tilbake der de lå.
Vær så god, sheriff. Han er din.
Reis deg!
Vi liker ikke falskspillere her.
Carlos, lås ham inne på rommet hans. Slipp ham ut når diligencen skal gå.
Dere tapere kan forsyne dere med det som ligger på bordet.
- Takk, Colorado. - Sheriff, glemmer du ikke noe?
- Jeg tok feil da jeg sa du hadde korta. - Er det alt du har å si?
- Jeg akter ikke å be om unnskyldning. - Du har ikke glemt den etterlysningen.
Nei, og du har ikke gitt meg noen grunn til å glemme den.
Du var ikke redd for å bli kroppsvisitert. Du spøkte med det.
Og i stedet for at jeg ble flau, så ble du det.
Hva skulle jeg ha gjort da, sheriff? Det skulle jeg gjerne visst.
Jeg har vært utsatt for den etterlysningen før. Hva skal jeg gjøre?
Du kan slutte å spille kort, og slutte å gå med fjær.
Nei, sheriff, det gjør jeg ikke.
Det ville jeg gjort om jeg var den slags jente som du tror jeg er.
- Dude, har du sett Wheeler? - Nei. Jeg tror han kommer der.
Få ham vekk herfra!
Hold øye med stallen. Skuddet kom derfra.
Traff ham i ryggen. Han er død.
Under en time etter at han tilbød sin hjelp.
Sånne venner har man ikke mange av.
- Du var smart, Colorado. - Ingen er kommet ut av stallen.
- Jeg blir med deg. - Vil du ta han som drepte sjefen din?
- Ville ikke du gjort det? - Jeg ville ikke latt ham bli skutt.
Du sa nei da du ble spurt om å bli med. Hold deg unna. Vi trenger deg ikke.
Om du vil gjøre noe, så få ham vekk fra gata.
- Gå rundt på sida, så du har oversikt. - Hvordan går du inn?
Gjennom døra. Kommer han ut, tar du ham.
- Ingen vits i å be deg roe deg ned, vel? - Nei.
Det ante meg. Jeg skal gi lyd når jeg er på plass.
Chance, er alt bra med deg?
Chance, her ute.
- Er alt bra med deg? - Bare litt støv i øynene. Tok du ham?
- Vet ikke. Han kom ut sidedøra, løp fort. - Han løp fort, og du bommet.
- Jeg vingeskjøt ham kanskje. - Det var min feil at han slapp unna.
Han gikk inn på Burdettes saloon. Han er der inne ennå.
- Hvordan vet du det? - Jeg ser begge utgangsdørene herfra.
- Jeg er ekspert på salooner. - Så du hvem det var?
Nei, men han har sølete støvler. Han tråkket i en sølepytt på veien.
- Mener du vi skal gå inn etter ham? - Skal vi ikke?
- Det er 8-10 av Burdettes menn der. - Kanskje flere.
- Du tar bakdøra og jeg frontdøra. - Jeg vil gjerne prøve...
Hva vil du prøve?
Jeg har måttet gå inn bakdøra fordi de ikke slapp meg inn frontdøra.
- Tror du at du duger til det? - Jeg vil gjerne finne det ut.
Jeg også. Jeg gir lyd fra meg når jeg er klar ved bakdøra.
Vi begynner med deg, Charlie. Ta opp hagla du har under disken. Rolig.
Trodde du skulle be om en drink. Du har vært tørrlagt lenge.
Hagla først. Legg den ned.
Gå tilbake.
Jim, Pedro, gå dit bort.
Og dette sier jeg bare én gang til dere andre:
Reis dere og stå helt i ro. Nå!
Nå tar vi én om gangen. Vi begynner med deg.
Spenn løs revolverbeltet, slipp det og ta et skritt tilbake.
Kom igjen.
Ikke rør deg, Charlie.
- Hva gjelder det? - Vi ser etter en fyr som løp inn hit.
- Ingen har løpt inn hit. - Vi skal huske at du sa det.
Han vi ser etter har sølete støvler. Fram med føttene.
Hvem så en mann løpe inn hit?
Jeg. Jeg hadde nesten glemt deg, Charlie. Kom fram.
Gullende reine. Dude, du har sett syner igjen. Best du tar deg en drink.
Dude, kanskje denne hjelper.
- Tror jeg tar den drinken nå, Charlie. - Jeg tenkte det nok.
Ta opp den skyteren om du vil ha den. Skulle ønske du gjorde det.
Visst tråkka han i en sølepytt. Det er fyren vi var ute etter.
Denne er nok hans. En nyslått 50-dollar gullmynt.
Omtrent det Burdette vel mener prisen på et menneskeliv er.
Hardt tjente penger.
En leiemorder. En nyslått 50-dollar gullmynt.
- Har du også en sånn i lomma? - Ingen har betalt meg!
Og ingen kom løpende inn her heller?
Jeg skal ikke gjøre ham noe. Reis deg!
Dere er med på det, hele bunten.
Dere skal ut av byen. Ta denne karen med dere.
Dere kan si til Burdette at dere drepte Wheeler.
Si at han må betale leiemorderne bedre, for de skal få slite for lønna.
Charlie, du skal...
- Er du ferdig, Dude? - Har du det travelt?
Lkke spesielt.
Du kastet den sølvdollaren. Vil du ha den tilbake?
Du vet hvordan du får tak i den.
- Da er jeg ferdig, Chance. - Charlie, kom hit.
- Du blir med oss. - Hvorfor må jeg?
- Bær våpnene til fengselet for oss. - Slipp ham fram.
Jeg tipper de slipper deg inn gjennom frontdøra fra nå av.
Fulgte du etter dem inn i Burdettes saloon? Du er sprø!
- Du også. Hva skjedde? - Han gjemte seg på loftet.
- Hvem skjøt ham? - Dude. Med ett skudd.
Det skulle jeg gjerne sett. Wheeler også skulle sett det.
Wheeler trodde ikke Dude var noe tess. Han tok i alle fall feil av Dude.
Ja, han tok feil av Dude. Du var like god som noen gang før i den saloonen i dag.
Men vet du hvorfor du klarte det? De lo av deg.
Borrachon prøvde å tøffe seg. Du overrasket dem.
Men neste gang vil de være på vakt. Da skyter de først og ler etterpå.
- Hør på ham. - Ikke bli for kjepphøy.
- For en drittsekk. Ta ham, Dude. - Blås i ham, han har alltid vært sånn.
Hadde han forandret seg, ville jeg blitt bekymret.
- Jeg må da klare å rulle én røyk. - Hvordan visste du at han var på loftet?
Han blødde, og det dryppet ned i en drink på bardisken.
Akkurat da jeg ikke fant noen med sølete støvler. Da trengte jeg en drink.
Om han blødde, så traff du ham da han løp ut av stallen.
- Ikke verst, Dude. - Ikke bra heller. Vi måtte jo hente ham.
- Chance, du er aldri fornøyd. - Har du fyr, Stumpy?
Hei, der i fengselet. Det er meg, Colorado.
Slipp ham inn.
Kom inn.
- Du skjøt han som drepte Wheeler. - Dude skjøt ham.
Takk, Dude.
Han begraves i morgen. Jeg kommer fra begravelsesagenten.
Her er pengene og papirene han hadde på seg. Jeg tok $60 han skyldte meg.
Du har fått ditt. Skyldte han de andre også?
Antakelig. Det tenkte jeg ikke på.
Jeg kan ikke gi deg noe før jeg får en rettskjennelse.
Så du tar vognene i forvaring også? Lmens er jeg blakk.
Jeg skal gå god for penger til mat. Jeg skal si fra på hotellet.
Gjør det fort, før noe skjer med deg. Ikke ta det ille opp, sheriff.
- Godt å treffe en klok gutt. - Ikke den vanlige, skyteglade typen.
- Tro om han er så god som Wheeler sa? - Det tror jeg.
Jeg tror han er så god at han ikke føler behov for å bevise det.
- Sover du aldri? - Gjør ikke du? Jeg vil snakke med deg.
- Du vil ikke ha en unnskyldning ennå? - Nei.
Jeg har tenkt å gi deg en. Jeg var temmelig...
Jeg gikk over streken i kveld.
Jeg visste ikke om alle vanskene du har for tida.
- Jeg tar en drink. Hva med deg? - Ja takk.
Det var trist med Wheeler. Carlos sa han var en venn av deg.
Det var derfor han ble skutt. Fortalte Carlos det også?
Ja, han sa det.
Hvordan blir man sheriff?
Man blir lei av å selge revolveren sin her og der, og selger den på ett sted.
- Det salget tjente du dårlig på. - Det vil mange her si seg enig i.
Men solgt er solgt, og det er for sent å trekke seg.
Hvordan klarer ei jente å havne på en ettersøkt-plakat?
- Hun gifter seg. - Med en falskspiller.
Han var ikke falskspiller da. Han ble det da spillehellet sviktet.
Det var vel min feil at han jukset. Han likte å kjøpe ting til meg.
- Hvorfor gikk du fra ham, da? - Det gjorde jeg ikke.
Han gikk fra meg, temmelig brått.
Han ble tatt i å jukse, flaksen hadde tatt slutt. Han ble skutt.
Du har hatt det stritt.
Du tar feil, sheriff. Jeg har hatt det fint.
Jeg likte gambling. Vi reiste overalt, levde livet.
Jeg visste ikke at han jukset før han ble tatt.
Det ville vært verre hadde jeg visst det. Derfor fortalte han meg det ikke.
- Når skjedde dette? - For fire måneder siden.
Siden har jeg jobbet for å skrape sammen nok penger til en diligence-billett.
- Drar du hjem? - Jeg har ikke noe hjem.
Jeg visste ikke at du var her. Hvorfor sa du det ikke?
Du burde sove. I natt sov du bare litt.
I natt får du sove godt, señor, Jeg skal holde vakt.
Nei, Carlos. Jeg vil ikke ha hjelp av noen.
Señor Chance, dette er mitt hotell og du er gjest under mitt tak.
Ingen får fortelle meg hva jeg skal og ikke skal gjøre.
Greit, Carlos. Jeg sover i fengselet.
Du kan ikke sove...
Jeg trenger ikke vakt. Jeg sover lett. Jeg låser døra og setter en stol for.
Jeg hører om noen prøver å komme inn. Vekk meg om jeg sover ved soloppgang.
- Det er ikke nok. - Lover du det?
Jeg skal ikke si mer. Sov godt.
Jeg tørner inn. God tur, om jeg ikke ser deg i morgen.
- Hvor skal du, forresten? - Et sted de etterlysningene ikke fins.
De dukker opp overalt. De begynner å gå meg på nervene.
Jeg kjenner sheriffen som utstedte dem. Jeg skal be ham trekke dem tilbake.
Så slipper du at slike som jeg lager trøbbel for deg.
Takk.
Carlos, klokka er over sju. Du lovet å vekke meg.
- Jenta. Hun med fjærene. - Hva har hun med saken å gjøre?
Hun sa jeg ikke skulle vekke deg. Hun satt utenfor rommet ditt på en stol.
- Satt hun utenfor rommet mitt på en stol? - Hele natta. Hun gikk nettopp nå.
Hun hørte vel at du sto opp. Hun sa jeg ikke skulle vekke deg.
- Du kan si til henne... Den tosken! - Skal jeg si hun er en tosk?
- Nei, jeg skal si det selv. - Skal du si at hun er en tosk?
Det var ikke det jeg sa.
Han sa vekke, hun sa ikke vekke, og jeg står midt imellom.
- Hvem er det? - Meg. Sheriffen.
Et øyeblikk.
Kom inn.
- Sovet godt? - Jeg?
Ja. Det er ingen andre her.
Så Carlos har sladret.
Jeg fikk ikke sove likevel, så jeg kunne like godt sitte ute på gangen.
Hadde noen kommet, ville du vel skreket før de skjøt deg? Dumme kvinnfolk.
- Hørte du ikke at jeg sa... - Ja da, ja da. Du ville ikke ha hjelp.
- Hvorfor gjorde du det da? - Hvorfor måtte du spørre Carlos?
- Han vekket meg ikke. - Det var min feil.
Ingen ting skjedde, ingen kom til skade. Du fikk litt søvn, jeg mistet litt.
Nå er jeg trett, du er sint og jeg blir snart sint. Gå nå. Jeg må sove.
- Du kan ikke legge deg nå! - Kan jeg ikke?
Du skal få se om jeg kan legge meg eller ikke.
- Du må reise med diligencen. - Hva sa du?
- Diligencen går om en time. - Hvorfor sa du ikke det?
Gå ut. Jeg må bade og pakke. Kan ikke gjøre det med deg stående her og prate.
- Det er du som prater mest. - Ja, og nå må jeg bade og pakke. Gå.
Ikke si mer. Gå nå, slik at jeg når den diligencen.
- Pokker ta! Adjø. - Jeg ville bare...
Du kunne latt meg snakke ferdig.
Her prøver man å hjelpe noen som ikke vil ha hjelp.
Jeg prater visst for mye.
Sa du til henne at hun er en tosk?
- Reiser hun med diligencen? - Ja. Se til at hun gjør det.
- Hvorfor? Du sa jo at hun reiser. - Du er ansvarlig for at hun reiser.
Er jeg ansvarlig? Ja.
- Dude ba meg si fra at han gikk. - Jeg ser det.
Det er mye folk i byen i dag. Har du hørt hvorfor?
De tror Nathan Burdette vil snakke med deg i dag. De vil vel se på.
I tilfelle kan de få noe å se på.
- Jeg liker det ikke. - Ikke jeg heller.
Tom, heng fra deg revolveren på gjerdet. Du kan hente den når du drar.
Det er langt nok. Jeg har ordre om å ta skyterne deres.
Og om vi ikke vil gi dem fra oss? Er du mann for å ta dem fra oss seks?
Så smart som du er, Burdette, så var det dumt sagt.
Da ville du ikke trenge noen skyter mer, for jeg ville skyte deg først.
- La oss dra videre. - Harris, du blir hvor du er.
- Stopp, Harris! - Han skjøt av tøylene.
Med vilje. Og jeg sier du skal holde deg i ro.
Heng skyterne på gjerdet og hent dem når dere drar.
Heng fra dere skyterne.
- Du skyter bra når du er edru. - Ikke verst, Burdette.
- Hvordan kan det ha seg? - Jeg har øvd meg mye på å skyte.
Og jeg får øvd meg i å være edru på grunn av broren din.
- Nå er jeg ikke helt med. - Det trenger du ikke være, Burdette.
Matt, hørte du ikke at jeg er edru? Legg fra deg skyteren du har i vesten.
Du nyter dette, ikke sant?
Dra videre. Jeg har ikke mer usnakket med deg.
Nyt det mens du kan. Alle bør få smake litt makt før de vandrer heden.
Stumpy! Burdette og mennene hans kommer.
Ikke rull ut noen rød løper til dem. Jeg blir på min post.
Gjør det.
God morgen, sheriff.
Hallo, Burdette. Jeg har ventet på deg.
- Jeg vil snakke med broren min. - Du kan komme inn.
Men ikke dere andre. Han er ikke broren deres.
- Gå over gata til de andre. - Gjør som han sier.
- Hva gjør alle folka i byen? - Jeg har ikke spurt.
Jeg har ikke bedt dem om å komme eller spurt dem hvorfor de er her.
Men jeg tror de vil se hva du har tenkt å gjøre.
Du liker ikke det, hva? For mange vitner.
Vil du snakke med meg, eller treffe broren din?
Jeg vil treffe broren min.
- Vi kommer inn, Stumpy. - Kom. Ikke vent at jeg bærer dere inn.
- Lås opp, Stumpy. - Hva er passordet?
- Kom igjen. - Jeg kommer.
Jeg vil han skal se hvordan vi har rigget oss til.
Her begynner å bli fylt opp av Burdette'r. Bare kom inn, Burdette.
Fyren der borte med skamprylt tryne er broren din.
- Nathan. - Vel, Joe.
- Du har visst fått deg en omgang. - Av kompisen her.
- Hvorfor? - Han mislikte å bli arrestert for mord.
- Det var ikke mord. - Hvorfor sier du mord, når han nekter?
Når en bevæpnet mann blir skutt, er det rom for tvil.
Når en ubevæpnet mann blir skutt, hva kaller du det da?
Men dette visste du, ellers hadde du ikke stelt i stand alt du har gjort.
- Hva har jeg gjort? - Du er rik. Du har stor gård.
Du betaler mange mennesker for å gjøre det du vil ha gjort.
Du har en bror. Han er et dårlig papir, men han er broren din.
Om han hadde begått 20 mord, ville du prøvd å redde ham unna galgen.
- Jeg liker ikke sånt prat. Du anklager... - La én ting være klart:
Nei vel, du liker det ikke. Det er mye jeg ikke liker.
Jeg liker ikke at mennene dine holder vakt ved veien inn til byen.
Jeg liker ikke at de vokter på oss, klare til å ta oss om vi snur ryggen til.
Jeg liker ikke at en venn av meg drepes like etter at han har tilbudt meg hjelp.
Og jeg liker ikke deg, Burdette, for du står bak alt sammen.
Hva vil du gjøre med det?
Jeg tenkte nok du ville spørre om det.
Jeg skal sitte her med broren din til US-marshallen kommer.
Om seks dager. Han vil nok spørre om det ødelagte diligence-hjulet.
Men du er for smart til å stoppe diligencen helt.
Nå er jeg tom for pust. Du kan snakke, om du vil.
Han er svær i kjeften til å være alene, med kun en fyllik og en krøpling til hjelp.
- Nathan, du kan få meg ut herfra når... - Hold kjeft, Joe!
Du er ikke like smart som broren din, Joe.
Han ser at Stumpy sitter her innelåst med deg.
Er ikke det tydelig nok, så skal jeg forklare det:
Før noen klarer å befri deg, kommer du til å bli skutt.
Det kan jeg garantere.
Du bærer fremdeles nag til oss.
1900 mål er kanskje lite for deg, Nathan, men det var mye jord for meg.
Ikke ta noen sjanser, Nathan. Han er gal nok til å skyte meg.
Han er smartere enn jeg trodde.
- En domstol ville kalle det også mord. - Hva så?
Da ville vi jo alle være døde. Har du mer på hjertet, Burdette?
Joe har venner. Du kan ikke holde meg eller Joe ansvarlig for hva de gjør.
Ikke for hva du sier de har gjort, og ikke for hva de kommer til å gjøre.
La meg gjøre det helt klart at jeg ikke tror Joe har en venn i verden.
Og han får aldri noen heller, om ikke noen kjøper dem for 50 dollar stykket.
Som den fyren som skjøt Wheeler.
- Du har gjort det klart. - Greit, Stumpy.
- Bare sitt rolig, Joe. - Send meg ei flaske før du drar.
Gjør det. Jeg må se til at han ikke blir forgiftet, så jeg smaker grundig på alt.
- Han hadde ikke stort å si. - Nei.
Hvorfor lot du ham gå? Du har nok til å anholde ham.
De har alt planlagt hva de vil gjøre, ellers hadde han ikke kommet hit.
Hadde jeg kastet ham i fengsel, ville det gitt ham alibi for alt som måtte skje.
- Hva tror du kommer til å skje? - Jeg vet ikke.
- Du kan vel tenke? Alle kan... - Jeg ba deg låse døra og sitte vakt.
Ikke den tonen, takk. Husk at du bare har en fyllik og en krøpling til hjelp.
Tenk å kalle meg en gammel krøpling. Jeg likte at du sa det, Joe.
Husk at jeg skal lage kveldsmat til deg.
- Señor Chance, det er Carlos. - Kom inn.
- Hva vil du? - Snakke med deg.
- Hva har skjedd med øyet ditt? - Du ba meg sette dama på diligencen.
- Gjorde hun det? Hva gjorde du? - Hun gjorde det ikke.
Jeg sa du ba meg få henne med diligencen. Consuelo ga meg en blåveis.
- Jeg skjønner ikke helt. Hva... - Ikke si noe. La meg fortelle.
Du ba meg få henne med diligencen. Jeg ropte til henne: "Kom ned!"
- Hun nektet. Jeg gikk for å hente henne. - Vel, dro hun?
Jeg sa at jeg var ansvarlig. Men hun sa at hun var ansvarlig.
Så løftet jeg henne opp. Consuelo sa: "Hva gjør du med den kvinnen?"
- Jeg sa jeg var ansvarlig for at hun dro. - Dro hun med diligencen?
Consuelo ba meg sette henne ned. Hun trodde ansvarlig var noe helt annet.
- Så hun ga meg en blåveis. - Hva gjorde du?
Jeg slapp dama. Hun skrek. Sa jeg prøvde å drepe henne.
- Kom hun seg med diligencen? - Nei! Og kusken kunne ikke vente.
- Han sa han måtte kjøre. - Sa hun hvorfor hun ikke dro?
Nei. Hvordan kan jeg vite det? Si til Consuelo hva ansvarlig betyr.
- Stumpy, vi går ut. - Fint. Jeg liker å være alene.
Døra er ikke låst.
- Jeg dro ikke. - Jeg ser det.
Jeg hadde alt pakket og klart.
Carlos ropte at diligencen skulle gå, og jeg hørte noen si de ikke skulle dra.
Det var jeg som sa det. Og du vil vite hvorfor jeg ikke dro.
Hva heter du, forresten?
- Chance. John T. - T for trøbbel.
Jeg får deg alltid sint, John T.
Ikke tving meg til å si hvorfor jeg ble igjen her.
Jeg skal ikke gå i veien for deg. Jeg skal bare være her.
Du skylder meg ingen ting. Ikke når dette er over heller.
Da kan du bare be meg dra, så skal jeg dra.
Du trenger ikke be meg engang. Da vet jeg alt jeg trenger, og bare drar.
Er det greit, John T?
Du trenger ikke svare nå, om du ikke vil.
Men si noe.
Sto jeg ikke midt oppi dette kaoset, ville mye vært annerledes. Men det gjør jeg.
Det var det jeg ville høre.
Jeg er glad for at vi prøvde på nytt. Det går bedre når to gjør det.
Nå har jeg oppholdt deg lenge nok. Gå nå og gjør jobben din.
Chance, det er for mørkt ute til å se noe. Man blir bare en vandrende blink.
- Skjedde det noe da Burdette dro? - Ingen ting. Han sa ikke et ord.
- Jeg hørte et skudd da de kom. - Revolvermannen hans prøvde seg.
- Hva gjorde han? - Bare murret litt og skar noen grimaser.
- Hva skjedde her? - Ikke stort.
De har spilt den melodien i hele dag. Hva er det?
En mexicansk låt. Jeg hørte den sørpå.
- God kveld, sheriff. - Colorado. Hva vil du?
Er bare nysgjerrig igjen. Hvordan gikk det med Burdette?
- Han ville snakke med broren sin. - Hva hadde han å si?
- Sa han ikke noe? - Hvorfor er du så interessert?
Hører du den musikken? Han ba en fyr spille den.
- Hva er det? - El Deguello. Halshoggingssangen.
Mexicanerne spilte den for Texas-gutta da de omringet dem ved Alamo.
Spilte den døgnet rundt, til det var over. Vet du hva han mener med å spille den?
Ingen nåde for taperne.
- Du vil høre mye til den. - Så har vi fått ham til å si noe.
Tenkte bare du ville vite det, sheriff.
Stumpy! De trenger ikke hjelp med den låta!
Går den deg på nervene, eller?
Diligencen kom seg av gårde.
Jeg så at den kjørte gjennom dalen.
- Om seks dager er marshallen her. - Jeg regner med det.
Jenta ble ikke med diligencen.
Jeg vet det.
- Sa du at hun kunne bli? - Nei, hun...
- Ja. Hvordan det? - Nei, ingen ting.
- Du skulle til å si noe. - Vel, jeg tok meg i det.
Jeg husker en annen jente som kom hit med diligencen.
Jeg husker du sa hun ikke var noe å samle på.
Jeg trodde deg ikke, men du hadde rett. Så du er vel ekspert, og vet hva du gjør.
Jeg håper bare du har mer flaks enn jeg hadde.
Det er første gang jeg har klart å le av det.
- Kanskje det er håp for meg ennå. - Kanskje, men jeg tviler på det.
Det er det jeg liker med deg, John T. Du er så oppmuntrende.
- Chance, henter du kaffe og sukker? - Klager Joe?
Han får ikke sukker. Han får bare kaffe kokt på gammel grut.
Stumpy, avtrekkeren din er litt treg. Noe imot at jeg filer den litt?
Jeg vil ikke ha nedfilt avtrekker. Jeg kunne jo skyte meg selv.
- Hvorfor får han ikke sine egne skytere? - Dem hadde jeg helt glemt.
De har stått innelåst i over et år, bortsett fra når du har pusset dem.
- Hvor fikk du disse fra? - Kjøpte dem av fyren du solgte dem til.
Jeg kan ikke...
Jeg vet ikke hvordan jeg...
La oss ta en runde i byen og hente kaffe til Stumpy.
- Skal du ikke be meg gå inn i cella? - Nei, bare bli her ute og bli skutt.
Kanskje jeg gjør det, bare på trass. Så får dere begge noe å flire av.
Alt jeg finner meg i for 30 dollar måneden.
- En god følelse. - Kom.
- Får jeg lønn? - Det samme som før.
- Trekk fra det du ga for revolverne. - Det haster ikke.
Jeg kan trenge litt forskudd til nye klær i stedet for disse fillene.
Trengs ikke. Du la igjen noen klær da du forsvant. Jeg har dem på hotellet.
Har du hatt dem hele tida?
Har ventet på at de skulle passe igjen. Du trenger et bad og en barbering også.
Vet ikke om jeg våger å barbere meg. Kunne skjære strupen over på meg selv.
Chance. De kommer til å passe. Takk.
Sånn.
Skal jeg ta deg også, John T?
- Jeg barberer meg selv. - Det var bare en påminnelse.
Kunne kjøpt mange drinker for den.
Det kunne du.
Du får passe på den for meg.
Feathers, takk for barberingen. Kan godt hende jeg kommer igjen.
Kom når du vil, jeg er her. John T, Carlos har gitt meg jobb.
Fint for Carlos. Chance, skal vi gå bort til Stumpy med kaffen?
- John T, jeg vil snakke litt med deg. - Jeg venter på deg.
Takk, Dude.
- Jeg ville bare spørre deg... - Hva for en jobb?
Carlos sier at siden jeg ikke får sove, kan jeg hjelpe ham nede.
- Med å stå i baren? - Blant annet.
- Syns du ikke jeg skulle? - Hvorfor spør du meg?
- Måten du sa det på. Så lar jeg være. - Jeg sa ikke det.
- Du liker det ikke. - Hvorfor skulle jeg bry meg?
- Hvorfor blir du sint når jeg spør? - Jeg er ikke sint.
- Du kan få hvem som helst sint. - Jeg kan vel det.
Siden du ikke har noe imot det, tar jeg den jobben.
- Bare gjør det. - Det gjør jeg.
- Hva ville du spørre meg om? - Blås i det. Du er i for dårlig humør.
- Hva ville du spørre om? - Om du vil sove her på hotellet i natt.
Det blir ikke aktuelt at du sitter i en stol utenfor denne døra.
Nei, det har jeg sluttet med. Men du kan sove på mitt rom.
Der vil ingen lete etter deg, og du får mer tid på deg om noe skulle skje.
Dessuten har jeg gyngestol, så det blir mer komfortabelt.
Bare et forslag. Tenk over det, når du er i litt bedre humør.
Señor Chance! Skuddet kom fra fengselet!
Chance, ikke gå inn! Idioten skjøt på meg.
- Stumpy, er alt bra med deg? - Ja, men ikke med fyren i svart hatt.
Den fyren er meg.
Jeg kommer inn.
Se hva han gjorde med hatten min.
- Stumpy, det var Dude du skjøt på. - Dude? Det så ikke ut som Dude.
Dusten skjøt nesten huet av meg.
Hvordan kunne jeg vite det var deg, slik du fiffa deg opp, uten å si et ord?
- Se på hatten. - Vær glad du dukka og reddet knollen.
- Jeg visste ikke det var deg. - Bare slutt å skravle.
Skuddet gjorde ikke meg noe. Jeg er blitt beskutt før.
Du kunne gjort anskrik. Du har da ikke mistet mål og mæle.
Ja vel, min feil. Jeg skulle ha ropt. Jeg skulle ikke tatt et bad.
Dude, de siste par åra har du sett ut som noe katta har dratt med seg inn...
Hold tåta!
Jeg har fått nok, Stumpy. La meg slippe å si det til deg igjen.
- Er du ikke vel nærtakende nå? - Jeg har hørt på den jabbinga så lenge...
Ja vel, det er min feil.
Han jabber sånn fordi han nesten drepte deg. Det er han som er redd.
Vi har dullet for mye med deg. Få deg litt søvn.
Skulle tro jeg gjorde det med vilje. Det gjorde jeg ikke.
Ser du døra der? Ser det ut som jeg gjorde det med vilje?
Det blir kaldt her i natt, og jeg reparerer ikke døra.
Det var ikke min feil, var det vel?
Ja vel.
Jeg skal reparere døra.
Hei, sheriff.
- Hvordan liker du den nye jobben? - Jeg har nok å gjøre.
- Ferdig for dagen? Går du til sengs? - Jeg tenkte det.
Kan jeg lage kaffe eller finne noe å spise til deg?
- Hva med en drink? - En drink tar jeg.
Carlos sier at denne er til spesielle gjester.
Trett, John T?
- Jeg kan ordne med et varmt bad. - Jeg vil bare ha den drinken.
Så dette er alt jeg kan gjøre for deg?
- Du sa jeg kunne tenke over det. - Du har rett. Det gjorde jeg.
Sett det på regningen.
I tilfelle du bestemmer deg, så står døra mi åpen.
- Sov godt. - Du gir meg ikke nattero, akkurat.
God morgen, Dude.
- Sovet godt? - Ålreit.
Har du spist noe nå i morges?
- Stumpy lagde noe. - Du svarte ikke på det jeg spurte om.
Jeg har ikke sovet godt og ikke spist. Jeg tok en øl og den smakte ikke.
- Klarer du å ta vakta di? - Når jeg ikke klarer det, skal jeg si fra.
- Det holder. - Hvor er hatten hans?
Gå ut på gata. Vi kommer når vi har bundet ham.
- Stumpy, hadde Dude ei dårlig natt? - Han lider noe inn i helsike nå.
Hjernen begynner å funke igjen, han ser hva han har gjort med seg selv.
Det er ikke pent.
Han får svette det ut. Ikke la ham grine på skulderen din.
Han har ikke gjort det ennå. Hvorfor hakker du alltid på Dude?
- Stumpy, har du tobakk? - Nei, jeg ga resten til Dude.
Du får skaffe den selv. Men hvorfor hakker du sånn på Dude?
Bare vær snill mot ham, så bryter han helt sammen.
Kanskje. Du kjenner ham best. Noen folk er kanskje sånn.
Men sånn er ikke jeg. Du kunne godt avse et godord til meg i ny og ne.
Sånn som jeg må gjøre rent og lage mat og pleie morderen vi har sittende her.
- Ikke så mye som takk får jeg. - Du har rett. Du er uvurderlig.
Vet ikke hva jeg skulle gjort uten deg.
Vær heller deg selv igjen. Det er jeg i det minste vant til!
Nå kommer han nedover gata.
- God morgen, sheriff. - Colorado.
Jeg har hørt en del prat. Tenkte du kanskje var interessert.
Om det du sa ville skje med Joe om Burdette lagde bråk ved fengselet.
Han ventet ikke å høre det. Det var nytt for meg også.
Ville du ha sagt noe annet?
Nei. Hadde han gjort noe sånt mot meg, ville jeg sagt det samme til ham.
Og han kan ikke ta sjansen på at du ikke virkelig gjør som du sa.
Men han prøver seg nok på andre måter.
- Har du nok til en til? - Forsyn deg.
- Har du alltid karabinen klar til skudd? - Bare når jeg bærer den.
Hvorfor bruker du rifle?
Jeg fant ut at noen var raskere enn meg med revolver.
- Du har vel ikke fyr heller? - Lens for det også.
Jeg skal hente.
Vi støtte på vansker på veien. Al er såret. Hesten kastet ham av.
- Visesheriffen sa det er lege her. - Rundt hjørnet. Fjerde dør til høyre.
Ikke rør rifla, sheriff. Du ser vi ennå har våpnene våre.
- Han oppe i gata er ikke visesheriffen. - Spenn av deg beltet.
- Hva har dere gjort med ham? - Ikke bekymre deg for ham.
Men verken han eller du overlever om dere ikke gjør som dere får ordre om.
Hold deg inne.
Vi går og slipper fri Joe Burdette, ellers er du og visesheriffen ferdige.
- Skal du bare stå her? - Bare gå ut, om du vil han skal bli skutt.
Hva blir det til?
Når jeg går ut på trammen, kaster du blomsterpotta ut vinduet.
Og dukk etterpå.
- Bare kom fram. - Jeg?
Ta hesten.
- Colorado, hvor skal han hen? - Han skal se til Dude.
- Du ser litt sliten ut. - Hva skjedde? Jeg hørte skudd.
De overrumplet meg. Ville tvinge meg til å åpne fengselet.
- Hvordan gikk det? - Colorado hjalp meg.
Hadde han stått vakt i stedet for meg, ville ikke dette skjedd. Jeg kan stå selv!
Jeg lot dem komme innpå meg og stikke hodet mitt i vannet. Enkelt.
Jeg er veldig bra når jeg er edru.
Jeg burde visst bedre. Man bør vite når man ikke er noe tess lenger.
- Hvor skal du? - Ikke rør meg!
Du har ikke bruk for en mann du ikke kan stole på.
Ei dårlig natt, og jeg er ferdig. En olding skyter på meg og jeg sprekker.
Jeg prøvde alt jeg kunne, men hva hjalp det? Se på meg.
Slik som jeg skjelver. Hva kan man gjøre med sånne hender?
Jeg er ferdig. Jeg slutter, John.
Bare slutt, du. Ingen hindrer deg.
Bare ty til flaska igjen. Drikk deg full! Bare én ting:
Lkke vent at jeg skal hjelpe deg når noen slenger en mynt i spyttebakken.
Da får du krype og hente den.
Jeg beklager.
Beklagelser hjelper ikke. Det er andre gang du slår meg. Ikke gjør det igjen.
Kanskje du har rett. Kanskje du ikke er noe tess lenger.
Her er revolverne dine. Fyren som tok hatten din må ha lagt igjen denne.
Kom ned til fengselet, så skal du få pengene du har til gode.
- Jeg tror dette er din hest, señor. - Ja, den er min. Takk.
Dude er visst ok. Han kan gå.
Heldigvis. Jeg var så redd.
- Magen min er... - Det vil hjelpe med en drink.
Gå til fengselet og vent på meg.
Be Stumpy gi deg en drink.
Hva skal jeg gjøre med de tre døde mennene?
Du er jo begravelsesagent. Begrav dem. Det er en til ved brua. Staten betaler.
Trengs ikke. Alle sammen hadde to 50-dollar gullmynter i lomma.
- Prisen stiger. - Hva?
Ingen ting, Bert. Bær våpnene og sakene deres til fengselet.
- Her er skyteren din, señor. - Takk, Carlitos.
- Hvor er Colorado? - På hotellet med hun der Feathers.
- Gi meg en til, Colorado. - Skal bli.
Se nøye på meg, Colorado.
Vil du si at jeg er tjukk i huet? Vil du si at jeg er en idiot?
- Nei. - Da lyver du.
Forsiktig med spriten. Det er den tredje du tar.
Du ville lyve, for det er det jeg er. En tjukkskallet idiot.
Det er eneste forklaringen på at jeg ble her og rotet meg opp i dette.
Sheriff, vi så at dere kom tilbake. Alt var bra med Dude?
Alt er bra med ham. Og med meg, takket være deg.
- Takk dama her. Hun... - Ja da, takk dama. Hun var så flink, så.
Hun kastet ei blomsterpotte ut vinduet og hjalp til å få tre drept. Eller var det fire?
Hvorfor fikk du meg til det? Han gjorde det, ikke sant, Colorado?
Han ville ikke gjøre som de mennene sa. Ikke han, nei.
Du ville heller bli drept. Så noen måtte...
- Hva ville du ha gjort, sheriff? - Er glad jeg slapp å bestemme meg.
Du ville ikke gå til fengselet. Noen måtte hjelpe deg. Men du vil ikke ha hjelp.
Nei, du tvang meg ikke til å hjelpe deg. Jeg bestemte meg for det selv.
Liksom jeg bestemte meg for å bli her. Du ba meg reise med diligencen.
Jeg er glad for at du ikke reiste.
Hvorfor måtte du si sånt?
Akkurat når vi har fått orden i én ting, må du bringe på bane noe annet.
Du er ikke til å bli klok på, og det er ikke jeg heller.
Ikke du heller. Hva gjør du her, Colorado? Du har ikke den grunnen jeg har.
Best jeg går, før jeg dummer meg helt ut.
Vi er noen idioter, hele gjengen. Vi burde komme godt overens.
Jeg går. Vi er bare en gjeng med idioter!
Hvordan havnet hun oppi dette?
Hun følte seg ikke bra, så hun tok et par drinker.
Hvordan havnet hun oppi det der ute?
Hun ville gå ut og hjelpe deg. Jeg vet ikke hvordan. Det visste ikke hun heller.
Jeg ba henne hive ut blomsterpotta, og så gikk jeg ut i stedet.
- Det er din grunn til å stille opp for meg? - Hun har rett. Det er ikke rim i det.
Wheeler pratet bare om å hjelpe meg. Men du reddet livet mitt.
Burdette blir ikke blid på deg for det. Så du er med meg.
Si ikke at du ikke tenkte på det før du gjorde det.
Skal jeg bli beskutt, kan jeg like godt få betalt for det. Får jeg stjerne?
Jeg skal finne ei til deg.
Dude slutter, forresten.
Leit å høre. Men det raker vel ikke meg.
Du har en merkelig måte å velge hva som raker deg.
De ville ta med Chance hit for å få meg til å slippe Joe fri? De er sprø?
Hva trodde de jeg ville gjøre om Chance kom inn hit med tre fremmedkarer?
Jeg hadde fyrt av, så klart!
- Hvor fikk du den hatten fra? - Chance ga meg den. Som suvenir.
- Stumpy, vi kommer inn. - Kom igjen.
Han er ikke for stolt til å rope.
- Hvor er visesheriff-stjernene? - I skuffen til høyre.
- Vet du hvor boka med eden er? - Nei! Hold greie på dine egne ting.
Vi får klare oss uten. Løft høyre hånd.
Sverger du å utføre de plikter som tilligger en visesheriff...
Funnet enda en knøl som ikke vet sitt eget beste?
...i Presidio i delstaten Texas? - Ja.
- Du må adlyde mine ordrer. - Så gi meg en.
Hent sakene dine på hotellet. Flytt inn her.
- Hva ler du av? - Det jeg har rotet meg opp i.
Munter som alltid. Hvor god tror du han er?
Så god som Wheeler sa han var?
Han kastet skyteren til meg og skjøt to karer samtidig.
- Det er bra nok. - Er han så god som jeg var?
Det er ikke langt ifra. Jeg ville ikke satset livet på forskjellen.
Da har du gjort et godt bytte. Ham i stedet for meg.
Hva snakker han om? Aldri forteller noen meg noe.
Han slutter.
- Hva går det av deg? - Se på meg. Pent, hva?
Jeg skjelver bare mer og mer. Hva kan man gjøre med sånne hender?
Ta en drink! Chance sa du kunne. Sa du ikke det, Chance?
- Han kan ta hele flaska. - Gjør det.
Stumpy.
Ikke lukk det.
Sølte ikke en dråpe.
Skjelvingen forsvant, takket være litt musikk.
Inntil de spilte den låten, hadde jeg glemt hvordan jeg havnet oppi dette.
Bare la dem spille, for jeg glemmer det aldri igjen.
Chance, gi meg en ny sjanse. Stumpy kan sette vekk flaska.
Du hørte hva han sa.
Hent den, sett den vekk... Ingen spør om jeg trenger en drink.
For det gjør jeg. Dere to kan drive en mann fra vettet.
Jeg går og holder vakt ved veien. Om du ikke trenger meg til noe annet.
Glemte du denne?
- Du kan godt stelle deg litt. - Ja, du ser for jævlig ut.
Jeg er bedre enn jeg ser ut. Jeg vasker og steller meg i kveld.
Send bort noe mat til meg. Jeg tror jeg kan få ned en matbit.
Han har ikke noe i magen. Ikke annet enn mot.
Slutt å bekymre deg for ham. Tenk heller på meg. Han klarer seg, men ikke jeg.
Jeg klarer ikke å se på at en mann... Hvor skal du?
- Skaffe Dude noe mat. Du får... - Ja da, tilbake i hølet mitt.
Forsiktig når Colorado kommer tilbake. Jeg glemte å si hvor skyteglad du er.
Vi har fått en bra mann der, men han må passe på ikke å bli skutt av deg.
Lukk vinduet!
Han maser ennå om det lille uhellet i går. Han blir aldri fornøyd.
Det var fint, altså. Spill mer. Spill noe jeg også kan synge til.
Den er bra!
Den var fin. Ikke sant, Chance? Bedre enn å bli beskutt ute på gata.
Kan ikke nekte for det. Du har rett, Stumpy.
- Jeg burde ha tenkt på det før. - På hva da?
Burdette stormer ikke fengselet. Alt han har gjort, har skjedd utenfor.
Vi kan sitte her og vente på marshallen. Det er bare tre-fire dager.
- Har du mat nok til oss alle, Stumpy? - Ja, om dere kan spise det jeg spiser.
- Vann og brensel? - Fylt opp i morges.
Vi trenger tepper, tobakk og fyrstikker. Om ikke du har nok.
- Det har han ikke. - Og noen flasker øl. Ikke sant, Dude?
Om vi skal sitte her i tre-fire dager, tett innpå hverandre, -
- er det en fordel at en viss person gjør det han sa han skulle gjøre.
En stall er et greit nok sted, men ikke et sted å rulle seg rundt på golvet.
Ja da, ja da, Stumpy.
Jeg liker roser, men fyren jeg snakker om er ingen rose.
Jeg skal ta meg et bad. Det sa jeg jo.
Jeg tvilte ikke på det, Dude. Jeg lurte bare på når.
Han maser til vi går. Jeg tar et bad mens dere samler sakene.
Rop når du kommer tilbake. Du ser annerledes ut når du er rein.
- Hvordan klarte du det? - Enkelt. Du fulgte ikke med.
- Carlos, lukk opp. - Kommer.
God kveld, señor Chance. Det er best vi låser døra.
Vi sover i fengselet i natt. Vi trenger tepper, tobakk og fyrstikker.
Og øl.
- Føler du deg bedre? - Mye bedre.
- Er det alt du trenger? - Ja.
Si fra når du har klar sakene. Jeg er ovenpå.
Ikke en lyd.
Gap opp.
- Feathers, har du såpe med roseduft? - Jeg har såpe, men den lukter mer...
- Stumpy liker roser. - Hvem er Stumpy?
Fyren som liker roser. Han sitter vakt i fengselet. Skynd deg.
- Hvorfor flytter dere inn i fengselet? - Skulle gjort det for to-tre dager siden.
Angrer du at du ikke gjorde det?
- Gjør du? - Jeg kan godt vise deg.
Kan du ikke snakke så jeg forstår det?
- Chance, gi meg et håndkle. - Jeg er opptatt.
- Jeg snakker med noen. - Jeg hører ikke. Gi meg et håndkle!
- Han er til stor hjelp. - Jeg skal si det siden.
Dude bader. Jeg tror ikke han har revolverne med seg.
Sheriffen er ovenpå og prater med jenta. Han er bevæpnet.
- Jeg vil helst slippe å ta meg av ham. - Burdette vil ha ham levende.
Ikke snakk så høyt. Da kommer han ned med rifla si, og så må vi drepe ham.
- Det kunne gå. - Hva da?
Det er mørkt i trappa. Vi spenner et rep over og lar ham få høre en lyd.
Gi meg det repet. Hjelp meg.
- Skynd deg. - Jeg kommer.
Om du skal gå, kan jeg like godt få meg litt søvn.
Jeg skal ikke komme til fengselet av og til og se om du trenger noe?
- Jeg vil ikke se deg der. - Jeg var redd for det.
Da får jeg ikke se deg på tre-fire dager. Det er lenge.
Du overlever det.
Du også.
Gå nå, dere to. Du også, Pedro. La døra stå åpen en stund.
Ta knebelen ut av munnen hennes.
Nå skal du rope på sheriffen.
Nei!
- Kanskje dette hjelper. - Ikke gjør det!
Han er svimeslått. Ovenpå, fort!
Stopp, Dude. Hold vakt over ham.
Bare kom, du. Alle sammen går ned.
Opp med deg.
Opp!
Kan du gå?
- Hvor skal vi? - Det er opp til deg.
Vi går og slipper ut Joe, eller vi kverker dere og kommer til enighet med Stumpy.
Dere kommer ingen vei med Stumpy. Dere får bare Joe drept.
- Ikke om han vet vi har dere to. - Chance, de har taket på oss.
Ta dem med bort til fengselet og be Stumpy sette Joe fri.
- Er du helt fra vettet? - Gjør det, Chance.
Stumpy er uten mat og vann og helt alene. Gjør det.
- Fatter du hva du sier? - Ja, og det er vel gjennomtenkt.
- Hva skjer når de har fått Joe? - Joe er alt vi vil ha.
- Du mener ennå det er lurt? - Det er lurt.
- Vi går bort til fengselet. - Ta kulene ut av geværet hans.
Steve, du og Harry blir med meg.
Vi går helt naturlig ut herfra. Ikke la noen tro at noe er galt.
Om du må forklare det for Stumpy, så si at vi har betalt kausjon for Joe.
Burdette har planlagt det bra.
Var det opp til meg, ville du aldri kommet deg opp fra golvet.
De du drepte var venner av meg. Gi ham rifla.
Du først.
Stopp. Rop til Stumpy at vi kommer inn. Vi har holdt øye med dere.
- Stumpy, det er Chance. - Skal si det tok lang tid.
Steve, dekk oss herfra.
- Lås opp. Vi skal sette Joe fri. - Hvorfor det?
- Vennene hans har betalt kausjon. - Gi meg nøklene. På skrivebordet ditt.
Det hadde jeg glemt.
- Denne karen vil nok si noe. - Jeg går etter Dude.
Bli med ham. Jeg passer på han her.
Pass på deg selv. To av dem har Dude som gissel.
Vinduet.
Greit, Colorado.
Her inne, señor Chance!
De gikk. Og tok Dude med seg. Da de hørte skytinga. Ut bakveien.
De hadde hester. Jeg hørte dem.
De har dratt, ja.
Skal vi dra etter dem?
Jeg sa til Nathan Burdette hva som ville skje om han prøvde å få broren fri.
Du syntes det var morsomt. Hva tror du han vil gjøre om vi prøver å få fri Dude?
Alt er snudd opp-ned nå.
De som tok Dude var sinte. De sa Dude lagde en felle for dem.
Han sendte dem dit, ja. Han visste hva han gjorde og hva Stumpy ville gjøre.
Derfor er de forbanna.
- Hva vil du gjøre? - Spørsmålet er hva Burdette gjør.
Carlos, få tak i Burdette og si jeg vil snakke med ham.
Han kan bestemme tid og sted, men jeg vil snakke med ham.
Vi er i fengselet.
Angrer du ikke på at du ikke ble med diligencen?
Colorado, la oss vekke kinamannen igjen.
Señor Chance, det er Carlos.
- Hva sa han? - Han sa han ikke vil snakke med deg.
Han sa at om du vil ha Dude tilbake, vil han gjøre en byttehandel.
- Dude mot Joe. Han er i huset ved elva. - I lagerhuset?
Han er der en halvtime etter soloppgang. Han har med Dude, du tar med Joe.
Han ville ha beskjed.
Si vi kommer.
Du er gal! Du kunne ikke gjøre det om så Dude var din egen bror.
- Hva kan jeg gjøre? - Bli her til marshallen kommer.
- Hva skjer med Dude da? - Dude visste hva han ga seg ut på.
- Jeg vil gjerne si hva jeg mener. - Få høre.
- Du og Dude er de eneste vitnene. - De eneste som kan si noe, i alle fall.
Når Nathan får Joe, må han leve videre her. Da kan ikke dere gjøre det.
Og hva hindrer ham i å drepe dere om dere ikke har Joe lenger?
- Ja, det er soleklart. - Du har rett, Colorado.
Men du og Stumpy så ikke drapet. Jeg tror ikke han bryr seg med dere.
- Det bekymrer ikke meg. - Vent her på at marshallen kommer.
- Han vil likevel drepe deg og Dude. - Antakelig.
Og han slipper deg ikke ut av byen.
Når du bytter Dude mot Joe, vil Burdette drepe dere begge.
- Etter en liten disputt. - Ja vel. Men hvorfor begge to?
Dude burde få en sjanse. Det får han ikke på den andre måten.
Du får meg til å grine. Man må være full for å komme noen vei her.
Gå og si fra, Carlos.
Burdette er her.
På tide å gå.
Skal jeg gå i forveien og se om de prøver på noe?
Det samler seg mye folk der ute.
De prøver seg ikke på noe før byttehandelen. Og du får ikke bli med.
Jeg var enig da du ville bytte Dude, og jeg blir med deg nå.
- Hvorfor? - For å se nærmere på sakene.
Jeg trodde du var smart.
- Stumpy, du blir ikke med. - Gi meg én god grunn.
Du har gjort en god jobb her inne fordi du har sluppet å bevege deg stort.
Der ute må du bevege deg fort. Jeg vil helst ikke ha deg med.
Så gamle krøplinger er uønsket. Vel, du ga meg en grunn.
Skal jeg ta med Joe ut, eller vil du gjøre det selv?
Ta ham med ut.
Jeg tar med ei rifle og litt ekstra ammunisjon.
- Jeg sa jeg ville slippe ut. - Hold kjeft, ellers må du bæres ut.
Vi ses, Stumpy.
Vi ses.
Det er langt nok, Joe.
Gjennom låven.
Sett deg der borte på kornsekkene.
- Vil du nærmere? - Dette er nær nok.
Ta det vinduet. Hold øye med Joe.
Burdette!
Nathan Burdette!
Vi er klar. Joe er her.
Vi er også klar.
- Send ut Dude, så sender jeg Joe. - Sett i gang.
Ja vel, Joe.
Du kan begynne å gå veldig sakte.
Stopp om jeg sier det, ellers stopper jeg deg.
Ta ham med ut.
Gå. Sakte.
Pass opp!
- Skal jeg gå og hjelpe Dude? - Han fikser Joe.
Da gjør han det på en rar måte.
Han fikser ham.
Du har rett. Han gjorde det.
Chance, jeg har Joe. Han kan ikke gå, men jeg kan dra ham.
Bli hvor du er. Vi kaster en skyter til deg.
Jeg gjør det. Jeg er nærmere.
Dude, vent til vi begynner å skyte, så tar du revolveren.
La oss lage litt bråk, Colorado.
- Det burde få noe til å skje. - Det gjør det.
Til venstre for deg!
- To av dem nådde fram til skuret. - De må ikke komme over elva og bak oss.
Vi kan ikke hindre dem herfra.
- Er det han jeg tror det er? - Gamle Stumpy, som jeg lot bli igjen.
- Señor Chance, ikke skyt på meg. - Carlos, hva gjør du her?
- Jeg har med flere patroner. - Hvem blir den neste?
Kanskje den jenta, med ei blomsterpotte til.
Stumpy står ille til. Den vogna er lastet med dynamitt.
- Jeg skal gå og si fra. - Bli her. Jeg går. Gi meg de patronene.
- Stumpy, kom deg vekk derfra. - Nei, jeg har orkesterplass her.
Ja visst. Den vogna er full av dynamitt.
Herrejemini! Hvorfor har ingen sagt det?!
Kom deg vekk fra den vogna, ellers går du til himmels.
- Stumpy, skynd deg! Hva gjør du? - Hva tror du? At jeg tar en siesta?
- Jeg tok med litt dynamitt. - Smart. La oss gå lenger vekk.
- Skyter du så bra som du sier? - Kan du kaste?
- Nesten like langt som du kan skyte. - La oss prøve. Opp med kassen.
Dude, her borte.
- Klar. - Kast!
Den var bra!
Slutt å kakle. Kast en litt lenger.
Hva ville du gjort om jeg ikke kastet dem for deg?
- Jeg ville kastet dem selv. - Du ville vel det. Klar?
Kast.
- Dude, liker du eplene våre? - De er fine. Kast et for meg.
- Kast lenger denne gang. - Du er aldri fornøyd!
- Kast! - Her kommer den, Dude!
- Du brukte to skudd. - Jeg feilberegnet vinden.
- Kan du ikke kaste dem lenger? - Så klart, om du vil sprenge hele huset.
Det er meningen. Kast!
Lkke skyt. Vi har fått nok.
Det tok peppen fra dem. De gir seg!
- Det er stille der ute. - Fant du noe?
Ingen av Burdettes menn er igjen i byen, bortsett fra de som er låst inne.
Resten stakk av. Vi får ingen problemer.
- Vær så god. - Takk.
Skal vi ta de fyrene med til Presidio, eller vente her på marshallen?
- Vi venter på marshallen. - Venter på marshallen?
Godt du er enig, Stumpy, siden du må lage mat og holde vakt over dem.
Jeg sa det ikke sånn. Jeg sa det som et spørsmål.
Jeg er drittlei av å fôre fanger, og vil ikke holde vakt over dem heller.
Jeg har sittet så lenge her i mørket at jeg føler meg som ei prærieugle.
- Jeg kunne knapt se i dagslyset i dag. - Jeg kan holde vakt, om du vil gå ut.
Det er mørkt nok til at jeg kan gå ut nå, uten å skade øynene.
Det vil jeg tro.
Kanskje jeg skulle fiffe meg litt opp og ta en drink. Det ville ikke skade.
- Neppe. - Kan jeg gå?
Bare gå.
Skal du ikke krangle? Samme om jeg går eller ei.
Chance, har du sett til jenta?
Jeg spurte om du har sett til jenta.
Jeg har ikke hatt tid.
Diligencen til Fort Worth er kommet. Den går snart igjen.
- Mener du at hun blir med den? - Jeg vet ikke. Det gjør ikke du heller.
Var det meg, ville jeg finne det ut. Jeg ville ikke gå her og lure på det.
Kanskje hun reiser, kanskje ikke. Hun trenger kanskje hjelp til å bestemme seg.
Men det er du som er eksperten. Jeg vet ingen ting om kvinnfolk.
Snart sier du vel at du ikke husker én.
Man glemmer.
Noen ganger er det ikke lett.
Ting skjer, og man glemmer.
Det har jeg gjort. Har ikke lyst på en drink engang.
På tide. Jeg begynte å bli lei av å passe på deg.
Vil du stupe uti det, så skal jeg passe på deg.
- Hvorfor skal du passe på ham? - Sheriffen har fått seg kjæreste.
Har du gjort det samme som Dude nå? Den greia holder jeg ikke ut.
- Hvor har du tenkt deg? - La ham gå, Stumpy.
- Har virkelig sheriffen fått kjæreste? - Jeg tror det, men han vet det ikke ennå.
- Hun har fått fart på ham? - Det skal være sikkert.
Syns jeg ser ham, når han leser henne teksten.
"Jeg ba deg bli der inne!" Og så får han seg ei lekse sjæl!
Señor Chance, alt er i orden. Jeg er så glad!
- Takk, Consuelo. - Ser du etter jenta? Hun er der inne.
Ikke tid, liksom!
Hei, John T. Et øyeblikk bare, mens jeg knytter skoen.
Sånn.
- Så er det over, ikke sant, John T? - Hvor fikk du de der fra?
Jeg gikk i dem siste stedet jeg jobbet.
Hvorfor går du i dem nå?
Consuelo vil ha underholdning i baren. Jeg skal synge en sang.
- Må du være kledt sånn for å synge? - Du har ikke hørt meg synge.
Beina mine er ikke så verst. Consuelo mente antrekket ville hjelpe.
- Men du liker det ikke? - Jeg sa ikke at jeg ikke liker det.
- Du vil ikke se meg i det. - Jeg sa ikke det heller.
- Fordi det viser for mye av meg? - Det gjør det i alle fall.
Du er en stabukk, John T.
Noen ganger vet jeg hva du tenker, men andre ganger...
Du klarer ikke å bestemme deg angående meg, gjør du vel?
Du liker det du ser. Liker å kysse meg, ta på meg.
Men helt fra begynnelsen av bestemte du deg for hva slags jente jeg var.
Jeg gikk i dette før jeg traff deg. Jeg ville du skulle vite det.
Vite hva slags jente du fikk. Jeg ville du skulle si jeg ikke skulle gå i det.
Men det gikk ikke. Du ble ikke sint engang.
Jeg sa du skulle slippe å si noe; at jeg ville skjønne det. Men det gjør jeg ikke.
Så du må si noe.
Jeg gjør meg kostbar, John T. Du må si at du vil ha meg.
- Hvor skal du? - Nedenunder.
- Helst ikke. - Hvorfor ikke?
Jeg er fremdeles sheriff. Går du sånn offentlig, arresterer jeg deg.
John T...
Jeg har ventet så lenge på at du skulle si det.
Du er så rar. Når jeg tror du skal si noe, så sier du noe helt annet.
Få av deg de hersens greiene. Jeg venter utenfor.
Nei, du trenger ikke gå ut. Jeg kan bruke denne skjermen.
Jeg vil du skal være her nå, for det andre er over, ikke sant?
Uff, jeg bare fomler. Alt jeg har måttet gjennomgå!
Ta på meg disse klærne, stille masse spørsmål, gjøre meg klar til å reise...
- Jeg trodde aldri du skulle si det. - Hva da?
- At du elsket meg. - Jeg sa jeg ville arrestere deg.
Det betyr det samme, det vet du. Du vil bare ikke si det.
Jeg må venne meg til deg. Jeg prater i ett sett.
- Det skal være sikkert. - Du venner deg til det. Det må du.
Eller så må du bli mer pratsom selv.
Hvorfor ville du ikke at jeg skulle gå i dette?
Fordi jeg ikke ville at noen andre enn jeg skulle se deg i det.
Det liker jeg. Du kommer deg allerede.
Skal jeg gjemme det og gå i det bare for deg?
- Tror du at jeg noen gang blir sheriff? - Bare om du passer dine egne saker.
Norwegian subtitles conformed by SOFTITLER